- Blås ut dem innan rosorna smälter. - Rosor smälter inte, pappa.
Dessa gör det.
Jag vill utbringa en skål till vår hedersgästs ära -
- Markisen av Montisquiue.
- Må våra affärer blomstra. - Skål.
Jag tackar er och ber om den äran...
...att bli den förste att gratulera er undersköna dotter -
- med ett tecken på min tillgivenhet.
Underbart.
Jag är överväldigad, ers nåd.
Ers nåd? Jag hade hoppats att vi kommit varandra närmare under den här tiden.
- Låt oss leka kurragömma. - Ja, och alla måste vara med.
Männen letar efter kvinnorna.
Sätt ner mig, snälla.
Nu är vi ensamma.
Leken är slut.
Laura, dags att komma in.
Laura?
Albine, Francoise?
- Laura, har du sett tvillingarna? - Nej, inte sedan lekens början
- Albine, Francoise? - Jacques, gå däråt.
- Ja, herrn. - Ers nåd, ni kan gå in där.
Jag sa till den där idioten tio gånger att göra de här klara.
- Var inte så retlig mot pojken. - Jag ska döda den värdelösa råttan!
Vad håller du på med? Varför har du inte...
Jag menar; skulle ni vilja vara vänlig att förbereda enfleurageramarna?
Naturligtvis, herrn.
Utegångsförbud? Är ni galen?
Jasmin kan bara plockas innan gryningen, det vet vi allihop!
Det kan betyda slutet för oss.
Allihop.
Betänk att det kan vara din dotter nästa gång.
Utegångsförbudet är självklart, men vi måste fånga den här mannen -
- och det enda sättet att göra det, är att lista ut hur han tänker.
- Vad det är han vill. - Är inte det ganska självklart?
- Om jag säger att flickorna var orörda? - Hur vet ni det?
Rättsläkaren undersökte flickorna, och fann dem alla oskulder.
Och om det inte blir någon mer gång? Inför vi utegångsförbudet kan vi -
- bankrutt för absolut ingenting.
Så vi väntar tills han dödat hur många? Sex, sju, åtta?
Utegångsförbud! Återvänd genast hem!
- Vad är det frågan om? - Utegångsförbud, återvänd hem.
Mina herrar, vi måste inse fakta. Att polisen står hjälplös inför detta.
Jag föreslår att vi kallar in hjälp från Paris.
Vi måste sätta oss in i hur den här mannen tänker.
Vart och ett av hans offer hade en särskild skönhet...
...och det verkar inte som om det är oskuld han är ute efter, utan skönhet.
Som om han försöker samla in deras skönhet.
- En samlares ambitioner. - En samlare av vad?
Deras hår?
Vad det än är, är jag rädd att han inte slutar döda innan samlingen är komplett.
Varsågod. Nästa.
Herrn?
Denne man är en demon, ett spöke. Han kan inte stoppas av människan.
Jag ber att vi kontaktar biskopen och låter honom bannlysa denne man.
- Vad skulle det hjälpa? - Har ni ingen tro på vår kyrka?
Det här handlar inte om tro! En mördare härjar där ute!
Vi måste fånga honom genom att använda vår tankeförmåga!
Tills dess att kyrkan tas till hjälp...
...kommer morden inte att upphöra.
Innevånare av Grasse, härmed kungörs att denne mördare...
...denne demon som härjar ibland oss -
- har fått straffet att bli bannlyst!
Inte har detta depraverade monster bara tagit våra döttrar ifrån oss.
Stadens unga framtid.
Nej, han har även tagit våra arbeten ifrån oss -
- och därmed vårt levebröd. Själva vår existens har förts till avgrundsmörkret.
Jag kungör att detta monster...
...denna orm i paradiset...
...denna avskyvärda demon...
... för all framtid skall vara bannlyst från vår heliga kyrka.
Likt en lärjunge av Satan...
...ett monster och häxmästare...
...och en kättare av grövsta sort.
Herre jag ber Dig!
Låt åskan slå ner honom -
- och må Djävulen gå ner på knä inför Din storhet. Amen.
Ers eminens!
Det är ett mirakel! Han har tagits fast!
Ers eminens, han har fångats i Grenoble.
Han erkände allt!
Hallelulja!
Tack käre Gud, tack för att Du besvarat våra böner!
Amen.
Läs rapporten. Det kan omöjligen vara samme man.
Han erkände allt, även morden som skedde i Grasse.
Ja, under tortyr.
Se här; han säger "strypt sina offer, slitit bort håret och våldfört sig".
Kvinnorna i Grasse dog efter ett enda slag i bakhuvudet -
- håret hade skurits av och ingen av dem hade blivit våldtagen.
Antoine, var glad att det är över. Låt det vara.
- Pappa, vad är det? - Du följer med hem genast.
- Varför? Jag har ju roligt. - Säg inte emot.
Jag tänker inte...
Laura.
Vänta Laura!
Pappa.
Jag är så ledsen.
Du måste tycka att jag en dåraktig man.
Men försök förstå. Du är allt jag har kvar.
- Du behöver inte förklara, pappa. - Om något skulle hända dig...
Jag vet, men du måste sluta oroa dig hela tiden.
- Dröm sött, min älskling. - Dröm sött, pappa.
Laura.
- Pappa, hur är det fatt? - Har du öppnat fönstret?
Nej, hurså?
Se till att detta kommer till Markisen av Montisquiu omedelbart..
Far norrut, mot bergen.
Har herr Richis rest? Åt vilket håll åkte han?
Norrut.
- Är du säker att det inte var söderut? - Jag såg det med mina egna ögon.
Varför så intresserad?
Jag sa norrut!
Grenouille?
- God afton, herrn. - God afton. Bor någon mer här?
- Nej, herrn. - Då tar jag samtliga rum för natten.
Ett rent nöje, herrn.
I gryningen vill vi bli skeppade till Illdolerade.
- Det är övergivet, förutom... - Jag är medveten om det.
Ja, herrn.
Det här är vårt bästa rum.
Med en underbar utsikt över havet.
Ett ögonblick.
Dåså.
Har ni något rum intill detta?
- Ja, men utsikten kan inte jämföras... - Jag har inget intresse av utsikten.
Pappa, kan du vara snäll och förklara vad det är som händer?
Du har inte sagt något på hela dagen. Varför allt detta hemlighetsmakeri?
Igår natt drömde jag att du var död. Mördad, som de andra flickorna.
Sanningen är att jag tror att mördaren fortfarande går fri därute.
Alla hans offer var vackra, men ingen var vackrare än vad du är.
Vad än hans plan är, så är den inte fullbordad förrän du är en del av den.
Jag har skrivit till Markisen och godtagit hans frieri åt dig.
Tills ni gifter er skall du vara i säkert förvar i klostret.
Allt det här, bara för att du drömde en mardröm?
- Jag har tagit mitt beslut. - Jag vet inte om jag älskar honom ens.
Omständigheterna lämnar oss inget annat val, är jag rädd.
- Pappa... - Allt är redan arrangerat.
Ställ dig upp och upp med händerna!
Varför dödade du min dotter?
- Varför? - Jag behövde henne.
- Varför dödade du min dotter? - Jag behövde henne.
Dåså.
Men minns detta.
Jag kommer titta på dig.
När du är bunden vid korset och de tolv slagen krossar din kropp...
...när folkmassorna tröttnat på dina skrik och börjat gå hem.
Då skall jag klättra genom ditt blod och sätta mig ner intill dig.
Jag skall se dig djupt i ögonen...
... och droppe för droppe skall jag låta min avsky droppa in i dem...
...likt frätande syra...
... tills du till sist förgås.
- Vad tänker dom göra? - Krossa varje ben i hans kropp...
Knuffas inte.
Där kommer han!
Lösgör fången.
Det räcker.
Inget handgemäng.
Vad är det?
Är det han? Kommer han nu?
Denna man är oskyldig.
Han är oskyldig!
Detta är ingen man, det är en ängel!
Grenouille!
Mig lurar du inte.
Förlåt mig.
Min son...
Innevånarna i Grasse vaknade upp med en hemsk baksmälla
För många av dem var upplevelsen så hemsk och avskyvärd, och så emot -
- deras moral att de flesta helt enkel -
- raderade händelsen ur sitt minne.
Statsrådet samlades på eftermiddagen, och ett belut fattades att -
- en polisundersökning omedelbart skulle startas för att hitta mördaren.
Följande dag arresterades Dominique Druot...
... eftersom det var på hans bakgård som kläderna och håret från offren hittats.
Efter fjorton timmars tortyr erkände Druot alltihop.
Med det, var fallet avslutat.
Men då var Grenouille redan halvvägs tillbaka till Paris.
Han hade nog med parfym kvar för att förslava hela världen om han ville.
Han skulle kunna få kungen av Versailles att kyssa hans bara fötter -
- eller skriva ett doftade brev till påven och säga sig vara Messias.
Allt detta och mer skulle han kunna göra om han önskade.
Han besatt en kraft starkare än pengar, terror och även död.
Den oövervinnliga kraften att förfoga över mänsklighetens kärlek.
Det fanns bara en sak som parfymen inte kunde göra.
Den kunde inte göra honom till en person som kunde älska och älskas som andra.
"Åt helvete", tänkte han."Åt helvete med världen, parfymen"... och honom själv.
Den 25 juni 1767, runt klockan 23:00 -
- äntrade Grenouille Paris genom Port d' Orleans.
Likt en sömngångare, drog fabriksminnena honom till den plats han föddes.
En ängel.
Jag älskar dig.
På nolltid hade Jean-Baptiste Grenouille försvunnit från jordens yta.
När de var klara, kände de varm, innerlig och obefläckad lycka.
För första gången i sina liv, trodde de sig ha gjort något sprunget -
- enbart ur ren kärlek.
Översättning: ExtremePunkie
www.Undertexter.se -Ger dig större valmöjligheter